Får jag fråga er om en sak? Tänk er ett skenande tåg.
Det rusar helt ur kontroll, mot tio personer som står mitt på spåret.
Det enda sättet de kan räddas på, är att man leder in tåget på ett annat spår.
Det enda problemet är att det ligger en baby på det spåret.
Varför skulle någon lämna en baby i fara så där?
Jag vet inte, men det är inte poängen. Det är ett etiskt dilemma.
Katie Brown tog upp det vid middag häromkvällen, men frågan är-
-är det rätt att leda om tåget och döda en baby för att rädda tio människor?
- Skulle de bara inte flytta på sig? - Nej. Nej, de skulle de inte.
- Varför inte? - För att... de är blinda.
- Allihop? - Ja, allihop.
Varför inte ropa till dem att flytta på sig?
- För de kan inte höra dig. - Är de döva också?
- Hur fort går tåget? - Hastigheten spelar ingen roll!
Jo, går det tillräckligt sakta kan du springa ikapp och knuffa bort dem.
- Bättre upp, hämta babyn. - Herregud! Jag försökte bara...
- Rodney? - Ja. Fortsätt.
Major Lorne ringde precis in från M4D-058. Han har något som du vill se.
Klura på den.
När vi kom igenom porten upptäckte vi ett flertal satelliter i omlopp runt planeten.
- En avancerad civilisation? - Det trodde vi också.
Sen såg vi några livstecken och så vi flög ner.
Vi såg flera byar och bestämde oss för att kolla upp dem.
Det här folket ser inte ut att vara redo att skjuta upp satelliter-
- åtminstone inte de närmaste 500 åren. - De Uråldriga placerade nog dem där uppe.
Skicka ett team för att kolla upp det.
Jag tror nog att dr McKay vill komma och titta på det här personligen.
- Varför det? - Titta.
Svensk Text: Mr and Mrs Bilskrot www.undertexter.se
Stargate Atlantis Säsong 3, Avsnitt 16 "The Game"
Hur i helvete har ditt ansikte hamnat på den där flaggan?
Jag vet inte. Men, den är rätt lik den jag designade till vårt spel.
- Den är exakt likadan. - Vilket spel?
- Spelet som Rodney och jag har spelat. - Har vi inte berättat det?
- Vi har spelat ett tag nu. - Ja, till och från på fritiden,-
- på kvällarna, mellan uppdrag. Jag kunde svurit på att vi berättat det.
- Vilket spel? - Det började för några månader sen.
Vi höll på att utforska staden. När vi hittade ett rum.
Där fanns flera skärmar och konsoler... imponerande layout.
Som vanligt, vaknade allt upp så fort vi kom in i rummet.
Först trodde vi att det var någon slags geologisk inrättning...
Det fanns en skärm med en karta som vi antog vara det lantianska fastlandet.
- Ja, jag kommer ihåg genomgången. - Där ser du! Vi har berättat det!
- Fast, ni sa inte att det var ett spel. - Först visste vi inte vad det var-
-förrän Rodney insåg att det inte var ett geologiskt labb.
Nej, det visade sig att det var en slags spelhåla för de Uråldriga.
Kartan visade en fiktiv civilisation som en del av en simulerad värld.
Man tar länderna som finns i databasen och övertar kontrollen över dem.
Två samhällen, separerade av en flod. Sheppard tog ena landet, jag det andra.
Det första Rodney gjorde var att byta namn på landet-
-och satte sitt ansikte på flaggan.
Jag tror ni bör kolla upp den här planeten.
- Så de Uråldriga skapade spelet? - Ja, men det är inget vanligt spel.
Det är utmanande, instruktivt. Bara alla valmöjligheter... hissnande.
- Hur spelar man? - Man styr sitt land så bra man kan.
Man bygger vägar, stiftar lagar som är formade efter sin egen ideologi.
Man kan kontrollera allt; avloppen, vattenleveranser...
- Transporter... - Varje detalj kan manipuleras.
Till och med kvinnornas frisyrer.
- Hur vinner man? - Det handlar inte om att vinna.
Det handlar mer om vems samhälle som överglänser de andras.
Vem som skapar bästa infrastrukturen... och vem som är bäst på byteshandel.
Vad? Börja inte. Jag försökte förhandla med dig.
En lista med krav utan att ge något tillbaka är inte att förhandla.
- Jag erbjöd dig en bönskörd. - Jag behöver timmer inte bönor.
För att bygga fort till sin armé som han dubblerade i storlek. Vilken överraskning.
- Det gjorde jag för att du började fuska. - Jag fuskade inte.
Han ger sitt folk alldeles för mycket teknologi för deras utvecklingsnivå.
- Jag är inte den ende som utökar sin armé. - Jag var tvungen att göra något-
-för att skydda Geldars folk från dig. - Geldar?
Namnet på Rodneys land. Från en flicka han förföljde i college.
Vi var faktiskt ute två gånger. Teresa Geldar... en söt blondin.
Hennes namn låter som ett mytologiskt land... kungadömet Geldar.
- Vad kallar du ditt land? - Jag behöll namnet det redan hade.
- Där är satelliterna. - Dussintals.
De ligger rakt ovanför kontinenten. I ett perfekt rutnät-
-tio gånger tio. Vi borde snart se en.
- Ser definitivt uråldriga ut. - Den sänder ut massor med data.
Vi kollar upp det.
- Det här är otroligt! - Om du säger det så.
Det där är något som man kan se i en medeltidsby!
Tydligen kom renässansen tidigt till det här folket.
Ett par hundra år för tidigt?
Rodney?
- Säg något. - Som vadå?
- Jag vet inte. - Hej, jag är Nola.
Det här är överstelöjtnant John Sheppard, Teyla Emmagan,-
-Ronon Dex och jag är McKay. Doktor Rodney McKay.
Likheten är häpnadsväckande.
- Du är oraklet. - Oraklet?
Välkommen till Geldar.
Ursäkta min nervositet. Jag trodde aldrig du skulle uppenbara dig kroppsligen.
Varför kallade du honom för oraklet?
- Oraklet är en klok och allsmäktig gudom. - Hon kommer få sig en rejäl överraskning.
För tusen år sedan gav han liv till våra förfäder.
Han instruerade dem hur man bygger upp ett samhälle, hur de skulle leva.
Hans ledning vördades av alla. Helt plötsligt, upphörde kommunikationen.
- Kriget mot vålnaderna. - Vårt folk var förbryllade-
-men de höll sig till hans instruktioner.
De levde sina liv enligt hans läror och förde de vidare i generationer.
Har ni inte haft några problem med vålnaderna?
Jo, de har varit här. Skördat vårt folk, förstört våra byar.
De som överlevde byggde upp igen, men bara till den nivå som oraklet instruerat oss.
Vi fastnade i vår utveckling, ovilliga att gå framåt utan oraklets ledning,-
-hoppades att han skulle återkomma. Och för två år sedan, gjorde han det.
Oraklet återtog kommunikationen med oss, lärde oss många nya saker.
Han utmanade oss att utvidga gränserna för våra vetenskapliga strävanden.
Han ändrade namnet på vårt land och avslöjade att han ser ut som oss.
Det räcker med bilder nu!
Och ni kommunicerar genom den där.
Portalen, ja.
- Det är därifrån vi får instruktioner. - Vet oraklet när ni utfört dem?
- Ja. - Det är satelliterna.
De följer allt som pågår och skickar det vidare tillbaka till Atlantis.
- Så det är alltså inte ett spel. - Nej, det är helt klart något slags-
-Uråldrigt experiment. Social utveckling, prova olika sätt att skapa civilisationer.
- Det här landet? - Hallona.
Ett envist törne i vår sida.
Nu när du är här kan du hjälpa oss att ta bort det.
- Är det den här? - Ja, teknologin är otrolig.
Det verkar vara ett sociologiskt experiment designat av de Uråldriga-
-för att hjälpa dem när de befolkade civilisationer runtom Pegasus.
Det intressanta är att det finns fler civilisationer i databasen.
- Rodney sa att det bara fanns två. - Det är vad han trodde.
Länderna som han och Sheppard kontrollerar finns på den här specifika planeten,-
-men jag har lyckats låsa upp fler nivåer i spelet-
-jag menar experimentet.
Jag upptäckte länder på planeter över hela galaxen.
En del har varit overksamma i tusentals år, jag antar att de väntar på instruktioner...
...men några har lyckats utvecklas av sig själva, de blomstrar till och med.
Några har förstörts av krig, och andra har utplånats helt.
Det är inte så att Rodneys och överste Sheppards...
...samhällen är på väg dit.
Så mycket makt vid ens fingertoppar.
Lockelsen av det här spelet, är otroligt.
Vi har åstadkommit framåtdrift med hjälp av handdrivna propellrar.
Men nu provar vi även ångdrift.
I morse genomförde jag ett test som verkar lovande.
- Verkligen, det låter bra. - Är ni nöjd?
Ja, det är en enormt framsteg.
- Vad gör han här? - Det var inte min idé.
- Doktor Rodney McKay, det här är Baden. - Din kille.
- Min kille. - Det förklarar en del.
- Jag borde arrestera dig för intrång. - Du kan alltid försöka.
Ta det lugnt. Jag tog med honom hit för vi behöver diskutera.
- Vi har inget att prata om. - Det är okej för mig.
Kanske inte det... men vi har definitivt något att säga till dig.
Hans historia är så gott som lika med Nolas.
Hennes förfäder fick instruktioner från deras orakel-
-som försvann för tusentals år, och kom tillbaka för bara några år sen.
- Han ville att ni skulle dubblera er arme. - Ja, han har en bra armé.
Och trevliga bybor. Inga som cyklar eller flyger ballong-
- för vi fuskade inte. - Jag har inte fuskat!
- Är du här för att skriva på avtalet? - Du menar kraven? Aldrig.
- Då vägrar jag att sitta vid samma bord. - Här, sitt... sitt.
Tack så mycket.
Fientligheten mellan er, har det alltid varit så?
Nej, en gång i tiden var det fred mellan våra länder.
Så den här fientligheten.... började för några år sedan?
Ja... kort efter att oraklet återupptog kontakten med oss igen.
- Svälter de? - Inte än-
-men ändrar de inte sin syn på jordbruk, kommer de snart att svälta.
Det frustrerande är att det finns en stor bit med bra jord söder över-
-som skulle vara idealisk för knölväxter.
- Ursäkta, knölväxter? - Knölväxter, ja, knölväxter.
Det är en inhemsk växt på planeten. Det är som... potatis.
- Varför sa du inte potatis då? - För att det inte är det, den är...
...större, den är näringsrik som potatis...
...den är som en... melon.
- Det är en ganska stor potatis. - Ja, det är en stor potatis.
- Kommer den växa om vi planterar den där? - Ja, de skulle kunna försörja en hel by.
- Men... de ignorerar det. - Berätta för dem... i smyg.
Du kan antingen stå här och låta dem dö, eller så kan du hjälpa dem.
Enkelt val, tycker jag.
När vi lagt in instruktionerna i konsolerna, reläas de hit-
-genom ett flertal satelliter som ligger i omlopp över er planet.
När ni utfört instruktionerna skickar de tillbaka resultaten till oss.
Du säger att det här är ett spel?
Nej, vi trodde att det var det...
Vi visste inte att det var riktiga människor på andra sidan.
- Är du oraklet? - Ert orakel, ja.
- Det där lät inget vidare. - Det är svårt att fatta, men det är sant.
Ni flögs hit med jumpern. Ni vet att de har teknologin.
- Jag tänker inte lyssna på det här. - Vänta lite. Vi kan bevisa det för er.
- Hur? - Vi tar en åktur.
Baden, Nola, det här är dr Weir, ledaren för vår expedition.
Välkommen till Atlantis.
Om de här två inte redan gjort det-
-så måste jag be om er ursäkt för att vi tränger oss på.
Intrång... börda kanske, och en generös sån.
Om du bara kunde se skillnaden på byarna från när vi började...
- Visa dem spelrummet. - Visst.
Ska vi?
Det här är Geldar och det här är Hallona, för två veckor sen sa jag till dig-
-att börja gräva en brunn för den nya bosättningen på den östra sidan...
...och se här. Ser du?
De har redan börjat bygga.
Ja... jag gav ordern själv.
- Våra liv är bara ett spel. - Nej.
Inte för er, och till vårt försvar så har vi försökt bättra på era liv.
Det är som han sa allt vi gjort, har gjorts för att ert folk ska få det bättre.
- Såvida man inte fuskar.... - Okej, det räcker nu!
- Är rummet okej? - Det är bra.
Behöver du något, säg bara till.
Är du hungrig? Vi kan gå förbi mässen. De serverar stek idag tror jag.
De har en sås som de häller över steken, och...
Oraklet var som en Gud för oss.
Jag trodde på hans läror-
-och mitt folk valde mig till ledare på grund av min passion för vetenskap.
De har uppenbarligen gjort ett bra val.
Nu måste jag vänja mig vid tanken att oraklet bara är en man.
Jag ber om ursäkt för det-
-men jag gjorde vad jag gjorde med ert bästa i tanken.
- För att vinna ett spel. - Det handlar inte bara om det.
Informationen jag gav ditt folk är verklig och användbar.
Jag har hjälpt er att utvecklas till ett modernt samhälle.
Vad var ni för två år sedan? Ett kluster av byar som stannat upp i utvecklingen.
Nu tillverkar ni luftskepp. Har du en aning om hur betydelsefullt det är?
Oraklet sa en gång;
"Fråga inte vad Geldar kan göra för dig, utan vad du kan göra för Geldar."
- Det var dina ord. - Mer eller mindre.
- De är visa ord. - Ja, det är de.
Nu när ni känner till sanningen, kan ni återvända till era egna liv.
Vi kommer inte att störa er mer.
Nej, du måste fortsätta hjälpa oss.
Ni behöver inte vår hjälp. Ni kommer att klara er bra.
Vi behöver mer vapen. Flygmaskinerna som vi kom hit med...
-du kallade dem för jumprar. Vår armé skulle kunna använda dem.
Nej, jag kan inte göra det.
Du ville att vi skulle öka vår militärstyrka.
Som respons mot vad det andra oraklet gjorde som jag uppfattade som...
Aggressiva? Arroganta? Nedlåtande mot mig och mitt folk?
Arrogant och nedlåtande kan jag hålla med om, men...
Geldars folk har börjat gräva en gruva för att utvinna kol från vårt land.
- Verkligen? - Jag fick det bekräftat igår-
-efter ett flertal diplomatiska försök att kompromissa.
Ja, men jag trodde aldrig att han skulle börja gräva.
Jag är nyfiken på hur du skulle reagera på en sån provokation.
Din nästa order skulle vara att attackera gruvan-
-och förhindra dem att gräva vidare.
Jag har rätt, eller hur?
- Trodde de på dig? - Ja, de är medvetna om situationen.
- Men de är inte så förtjusta över den. - Vi har ett annat problem.
- Vad är det? - De vill inte att vi ska sluta spela.
De hatar varandra och kan vara på väg mot ett riktigt krig.
Fantastiskt...
...och det här är tacken för er "generösa handling"?
Jag har bett er komma hit så vi kan prata ansikte mot ansikte.
- Förhoppningsvis kan vi nå samförstånd. - Var är dr McKay?
Jag har bett att varken han eller överste Sheppard ska vara med.
Jag tror de har gjort tillräckligt med att ta sig an spänningen mellan er.
Jag har erfarenhet av fredsförhandlingar.
Jag är säker på att vi kan komma fram till något.
Vi kan börja med att gå tillbaka några år-
-då ni levde i fred med varandra. - Vi var naiva då-
-okunniga om vad vi kan åstadkomma. När vi väl började utmana vårt intellekt-
-såg vi hur Hallonas folk har missbrukat vår vänlighet i tusentals år.
Jag har gjort allt jag kan för att nå fred med dig.
- Verkligen?! Hur då? - Jag har skickat gåvor.
Du skickade lådor med citrusfrukter! Vet du vilken förolämpning det är?!
- Det brukade inte vara det. - Jag har en aning om vad det kommer från.
Sa oraklet att citrusfrukter var farliga?
- Han berättade om hur giftiga de var. - Allt är giftigt för dig!
Om de inte är upptagna med att förolämpa oss så klagar de på förgiftad mat-
-dålig hygien. Till och med solljus är farligt för dem!
Den enda förolämpningen är din ovillighet att kompromissa i handelsförhandlingarna.
- Istället utökade du din armé. - Du byggde också upp en armé.
- Som svar mot din aggression. - Min aggression?
Ni gräver en gruva under vår mark för att stjäla vår kol.
- Vi stjäl inte ert kol... - Ni har tagit er in i vårt land!
Vad ska ni med det till? Ni vet inte ens vad man gör med det.
- Ser du hur hon förolämpar oss? - Genom att tala om fakta.
Kan vi bara diskutera igenom det här är jag säker på att vi kan komma...
Vi har försökt, men de vill inte lyssna.
Jag har inget mer att säga förrän dr McKay kommer tillbaka.
Det gick bra.
Tala med dem, diskutera fram en kompromiss, jag kommer inte längre.
- Säkert? Nola verkar resonabel. - Mot dig, ja.
- Men mer resonabel än Rikard Lejonhjärta. - Bägge vägrar att kompromissa.
Ni har fått dem att tro att de inte kan besluta något utan att rådfråga er.
- Det är inte sant. - Säg det till dem.
- Det här var utsökt! - Ni måste sluta fred med Hallona.
- Gör ni inte det slutar det med krig. - Jag är medveten om det.
- Då förstår du att folk kommer skadas. - Jag är medveten om hotet mot mitt folk.
Jag vet också saker som Badens dumskallar inte kommer lära sig på hundratals år.
Under ditt ledarskap hoppas vi att ligga långt före dem.
Ditt folk måste själva börja tänka själva. Jag kommer inte hjälpa er mer.
Ni måste ta kontroll över era liv, och ta beslut om er framtid.
Men det blir ingen framtid utan fred.
- Jag håller med. - Bra.
Och så fort som Hallonas folk medger det-
-eller håller sig ur vägen, så kommer freden att återupprättas.
Från vad du sa till mig tidigare, inser jag hur stor vår utveckling har varit-
-och jag vägrar låta Baden förstöra det.
"Stora själar har alltid mött motstånd av mediokra sinnen."
De är orden från oraklet. Dina ord.
- Einsteins ord egentligen, men... - Om vi ger upp minsta bit till Hallona-
-blir det som att ta ett gigantiskt steg bakåt i vår utveckling.
Jag har lovat mitt folk att det inte kommer att ske.
De fortsätter att gräva.
De kommer djupare in i vårt land för varje timme.
För att få dem att sluta, måste du ge dem något uppmuntrande.
- Som att attackera gruvan? - Det kommer bara skapa nya problem.
- Det enda problemet är gelderna. - Det är inte säkert, de kan slå tillbaka.
Menar du att vi ska kapitulera och låta dem få som de vill?
Nej, erbjud dem en uppgörelse. Handel...
...säg att du tänker ge dem vapen mot lite av deras teknologi.
John?
- Ja. - Hur går det?
- Han har varit lite... - Envis?
Jag tänkte säga något annat.
Jag vill att du kommer till mitt kontor. Vi behöver prata.
- Är de inte öppna för någon uppgörelse? - Inte än.
...vi kanske skulle slänga in dem i ett rum och tvinga fram en uppgörelse.
Oroa dig inte, de löser det. Vi kom bara vid en dålig tidpunkt.
Sheppards killar har gjort en del aggressiva grupperingar.
Den enda aggressionen kommer från Geldings folk.
- Geldarerna. - Skit samma.
Hans folk gräver en gruva över gränsen till Hallona.
Kolresurserna ligger på gränsen mellan hans land och mitt.
Den går 5 km in i mitt land, som ditt folk gladeligen gräver tunnlar i.
Det har varit bråk mellan oss, men det handlade bara om gränstolkningar.
Nej, nej, det är uppenbart.
- Du tog dig in olagligt. - Du gav mig inget annat val!
- Du vägrade att förhandla! - Du menar, ge upp.
Varför bryr du dig överhuvudtaget? Ni tänkte ändå inte använda det!
Du behövde det till dina medeltida ångmaskiner.
Sluta! Det här är inte era länder.
Det här spelet är över, så det är lika bra att ni gör upp-
-för om ni inte kan klura ut hur ni ska utforma en vapenvila-
-hur i helvete ska då folket här kunna göra det?
Rodney? Kan du komma till spelrummet.
- Vad är det som har hänt? - Vi tog precis emot data från planeten.
Sheppards armé har påbörjat en attack.
Se inte på mig. Jag har inte beordrat det.
De är ute efter gruvan!
Det verkar som ert krig har börjat.
Vem beordrade det här?
- Jag. - Han slog in ordern på din konsol.
Jag gjorde det för att det skulle vara något du skulle vilja att jag gjort.
- Jag ville att du skulle ordna fred! - Attacken kommer inte förbli ostraffad.
Ingen kommer att straffas-
-och det kommer heller inte bli någon upptrappning i den här konflikten.
Inga skador är inrapporterade, det verkar som gruvan gav upp utan strid.
Jag sa till min armé att minimera skadorna.
Ni måste åka tillbaka. Ta Ronon och Teyla med er.
Åk till era respektive länder och se till att det här inte går överstyr.
Ingen har blivit skadad, än. Låt oss hålla det så.
- Du är tillbaka, vi började bli oroliga. - Vad är vår status?
Jag har beordrat tre enheter att ta tillbaka gruvan.
- Nej, du måste stoppa det. - Varför då?
Vi måste omvärdera vår situation. Vi vill inte göra det här värre än det är.
- Nej. De fortsätter framåt. - Vad?
Dirigera bort dem från gruvan. Samla ihop dem i byn för försvar.
- Var det inte det här hon skulle stoppa? - Ja. Lyssna på mig.
- Du kan inte strida mot dem. - Vi måste skydda vårt folk.
Du måste ge Sheppard mer tid. Han kommer kalla hem armén.
Kommer han?
Sheppard, kom. Ser du vad som händer här?
Vi kom precis hit. Det är likadant här som hos dig.
Vi har ingen elektricitet, men jag tänker inte gå in på det nu.
- Din armé är fortfarande på frammarsch. - Vad?
De är på väg mot en av mina byar. Du måste kalla tillbaka dem innan de...
Attacken har börjat.
- Det ser ut som dina killar ger upp. - Vad? Nej, det kan inte stämma.
- Det gick snabbt, Rodney. - De retirerade utan strid.
- Vad är det för en armé? - Inga blev dödade i alla fall.
- Jag har en annan plan. - Vadå för plan?
Varför frågar du mig?
- Vad gör du? - Förbereder vår motattack.
- Vadå för motattack? - Från informationen du gav oss-
-så har jag konstruerat en bomb. - En bomb? Har ni byggt en bomb?
- Vi kommer alltid ligga före Baden. - Varför har jag inte fått veta något?
Vi måste testa den först, så den existerar inte än.
Vårt mål blir någon av de avlägsna byarna i Hallona.
Hur ska ni få iväg den? Katapulten når knappast så långt.
- Jag ska leverera den. - Genom att använda ett luftskepp.
Nej, nej, nej, nej, kom tillbaka!
- Har du lärt dem hur man bygger bomber?! - Nej! Inte uttryckligen.
Jag kanske gav dem en lista med komponenter, men...
- Hur stor skada kan den göra? - Tillräckligt för att slå ut en by.
- Dåså, du måste säga till dem att sluta. - Jag har försökt, men de är redan på väg!
Hur tänker de leverera den?
- Med luftskepp. - Du var bara tvungen att fuska, eller hur?
Det står inget i reglerna om att de inte får bygga flygmaskiner.
- Bara hur snabbt de får utvecklas. - Jag tycker de utvecklats jävligt fort.
Hinner vi skjuta ner den?
- Ja. Ja, jag tror det. - Då är det bäst att vi sätter fart.
- Absurt! - Det är en rimlig förfrågan!
Rimlig! Jag ger dig all min mat och mitt folk får svälta.
- Jag frågade inte om all din mat! - Det är rimligt nog för mig!
- Plus att vi skulle göra upp ett avtal. - Ett avtal. Ja, korgar.
Stora korgar! Två dussin av dem, handvävda.
Trevligt, och vad ska jag lägga i dem? Inte mat i alla fall!
Jag tror inte du har berättat allt. Jag tror du har gott om mat.
- Kallar du mig lögnare?! - Nej, men du försöker lura mig!
- Jag har inget att dölja! Om du.... - Jag kanske borde skicka soldater!
Vad i helvete håller ni på med?
Jag trodde jag sa att ni skulle hålla er borta från den här apparaten.
Ja, det gjorde du.
Vi såg att folk hade problem och vi trodde att vi kanske kunde... hjälpa till.
Nej! Ingen mer hjälp.
Vi är inte kvalificerade. Slå av strömmen och försegla rummet.
- Ja men, okej, vi... - Nu!
Ja.
Jag hoppades att du skulle bli stolt över det vi åstadkommit.
Det är jag, jag ville bara inte att det skulle gå så här långt.
Vad är det där?
Där är den.
- Nu behöver du bara punktera ballongen. - Jag håller på.
Överste Sheppard!
- Han sköt ner vårt luftskepp med jumpern! - Oroa er inte. Ingen blev skadad.
Han bara... punkterade den. Den sjönk harmlöst ner till marken.
Förbered att leverera de andra bomberna.
- De andra bomberna? - Vad, har du fler?!
Underbart!
Tack för hjälpen.
Ni har räddat byn.
Vi kommer inte göra det igen.
Jag hade ingen aning om att de var kapabla till att leverera något sånt.
Jag har utfärdat order så att de inte ska göra om det igen.
- Vad för order? - En fullskaleattack har påbörjats.
Det är dags att avsluta kriget.
Om två sidor är fast beslutna att kriga, så går det inte att stoppa det.
- Vi måste få Nola att avbryta attacken. - Du klarade inte det tidigare, varför nu?
Hur skulle det vara med lite uppmuntran? Lite, "på dem, Rodney. Jag tror på dig"?
Okej, skit samma. Jag tänker inte ge upp det här folket-
-vilket innebär att vi stannar här tills vi fått dem att sluta kriga.
- Vi behöver din hjälp. - Vad fan är det som händer?
Elizabeth fick Daedalus att kolla upp oss på deras väg tillbaka till Jorden.
Överste Caldwell anser att situationen har blivit värre.
Han var rädd att någon skulle dö och därför strålade han ut oss.
Han kommer att stråla tillbaka oss, men vi måste ordna en sak först, kom nu.
- Jag har en plan. - Vadå för plan?
- Hur är situationen hos dig? - Fullt krig, och hos dig?
- Vart tog du vägen? Vad hände? - Ingenstans. Vi var bara på övervåningen.
- De sa att du försvann i tomma intet. - Löjligt, hur skulle vi kunna göra det?
Luftskeppen har passerat södra skogen. De närmar sig sina mål.
Vi måste nå Baden innan hans armé når våra byar.
- Vi ska förstöra deras stridslust. - Okej, lyssna på mig.
I två år har jag varit ert orakel. Jag har gett er visdom och vägledning.
- Det är som du sa, jag var en Gud. - Lugn.
Jag kanske bara är en man, men visdomen kvarstår.
Nu, mer än någonsin behöver ni min vägledning och kalla tillbaka skeppen.
Du sa att det var dags för mig att börja tänka på egen hand.
- Sant. - Nu gör jag det.
Mitt folk ser upp till mig. Det här är mitt beslut...
...och vi kommer gå segrande ur det här.
- Varför vill du inte hjälpa oss? - Jag tänker inte skjuta ner fler skepp.
Vi tänker inte hjälpa er längre i det här kriget.
- Då får vi skjuta ner dem själva. - Hur då?
Våra vapen är inte så primitiva som Nola tror.
- Många kommer att dö på båda sidor. - Om du vill gå, så gå.
Vi kommer att fortsätta slåss även om du inte har viljan kvar.
- Det här är ett stort misstag. - Vi skulle ha gjort det här tidigare.
Det här är den rätta vägen för mitt folk.
- De har kommit fram till våra byar. - Två har redan fallit.
Luftskeppen är nästan framme. Vi borde...
- Vad var det som hände? - De sköt ner ett av skeppen.
- Det var inte jumpern. - Det kanske var en av katapulterna?
Nej, det är omöjligt!
Två byar till har fallit. Det verkar som om många har dött.
Sheppard... kom. Sheppard!
Radion är död.
De är på väg hit.
- Har de också bomber? - Vi måste få ut dem härifrån, nu.
Hjälp dem.
- Deras armé har omringat oss. - Vägen ut ur byn är blockerad.
- De som försöker lämna byn blir dödade. - Vi är fångade.
Vad ska vi göra?
Det är över.
Rodney, var är du?
De har släppt fler bomber. Massor dör, hur kan du låta det här fortgå?
- Nolas armé har omringat byn. - Vi tar oss till jumpern.
De har förstört den.
- Vi håller på att bli övermannade. - Vad ska vi göra?
Spelet är över.
Rodney, är du där?
Ja, vi hör dig.
- Vi hör av oss när vi är klara att åka. - Uppfattat.
Jag förstår inte.
Vad är det som händer?
Vad du just såg är vad jag skulle kalla en annan nivå av spelet.
Vi strålades upp till vår skepp tidigare, Daedalus, i... omlopp över er planet.
När vi var där, hackade dr McKay sig in i maskinen-
-och laddade upp domedagsscenarion för båda länderna i spelet.
Allt som ni såg sändes från Daedalus.
Du menar... att det inte var på riktigt?
Ingen blev skadad. Ingen blev dödad.
Det var bara en del av en simulation.
I verkligheten har båda arméerna dragit sig tillbaka, och avvaktar instruktioner.
Men vi hörde explosioner. Vi kände dem.
Det var tack vare några precisionsskott från våra vänner på Daedalus.
Det blev lite mer realistiskt, eller hur?
Jag är ledsen för att vi var tvungna att göra så-
-men vi var tvungna att visa hur det skulle kunna sluta.
Att ni skulle få känna på hur ett riktigt krig kan vara.
Tror du fortfarande att det är den rätta vägen för ditt folk?
Tack Mei Long.
- Mina herrar. - Hur går det?
Det går fortfarande. Vi skulle precis ta rast.
Det finns mycket fientlighet, men jag tror de kan få det att fungera.
- Det var på tiden. - Ja, och ni två?
- Har ni vapenvila? - Ja, det är lugnt.
Ja, oroa dig inte. Vi kommer att hålla oss till schack framöver.
- Så länge Rodney inte fuskar. - Som om jag skulle behöva det.
Då ska ni få spela vidare.
- Schack matt. - Vad?!
Nej, nej, nej, nej, nej. Vad var det som hände?
- Du fick stryk, det var det som hände. - Nej, nej, jag var distraherad. Hon var...
Okej, en gång till. Bäst av tio.
Svensk Text: Mr and Mrs Bilskrot www.Undertexter.se